ROZHODNUTÍ ZAMĚSTNAVATELE O POSKYTNUTÍ
	PRACOVNÍHO VOLNA K HLEDÁNÍ ZAMĚSTNÁNÍ
				(příloha k nař. vlády č. 590/2006 Sb.)
Zaměstnanec: ........................................................................................
Vzhledem k tomu, že končíte s naším zaměstnavatelem pracovní poměr z důvodu organizačních změn, poskytujeme Vám pracovní volno k hledání nového zaměstnání v rozsahu jednoho půldne po dobu výpovědní doby, tedy po dobu dvou měsíců. Toto volno je Vám poskytováno podle přílohy k nařízení vlády č. 590/2006 Sb. a náleží Vám s náhradou mzdy. Jste však povinen takto zameškanou pracovní dobu prokázat.
V ............ dne ............
	razítko a podpis zaměstnavatele
Poznámka
Pracovní volno je zaměstnavatel povinen poskytnout po nezbytně nutnou dobu, nejvýše však jeden půlden v týdnu, po dobu odpovídající výpovědní době. Volno může zaměstnanec vyčerpat kdykoli během výpovědní doby (zpravidla osm půldnů), neboť výpovědní doba je nejméně dvouměsíční. I kdyby se zaměstnavatel se zaměstnancem dohodli na delší výpovědní době, pracovní volno při hledání zaměstnání by bylo stále v rozsahu půl dne v týdnu za dvouměsíční výpovědní dobu. Volno v uvedeném rozsahu je možné ve výjimečných případech sloučit. Zejména tehdy, jestliže by jinak poskytnutí pracovního volno nesplnilo svůj účel (např. pro větší vzdálenost místa nového zaměstnání, změna bydliště apod.).
Nelze však přehlížet některé zákonné zásady, které platí pro všechny případy čerpání pracovního volna k hledání zaměstnání. Volno je účelové s určením na hledání zaměstnání. Zajistí-li si zaměstnanec nový pracovní poměr nebo sjedná novou pracovní smlouvu, nárok na volno nemá nebo (pokud je již čerpal) zbytek si již nemůže vyčerpat. Nárok na pracovní volno nevznikne tehdy, jestliže zaměstnanec má již nové zaměstnání zajištěné. Ale i v těchto případech nárok může výjimečně vzniknout, je-li nutné, aby např. se u nového zaměstnavatele zúčastnil výběrového řízení na určité pracovní místo nebo sjednal podrobnější podmínky např. v příslibu zaměstnání.
Půl den v týdnu je maximální hranice pracovního volna. V NV se setkáváme s „nezbytně nutnou dobou“. Rozsah volna určuje zaměstnavatel a přihlíží přitom k podmínkám nejen na jeho straně (zejména provozní a výrobní důvody), ale i zaměstnance. Bude-li zaměstnavatel požadovat, aby zaměstnanec tuto překážku v práci prokázal, je povinen vyhovět. Musí si pak od zaměstnavatele, kde si hledal zaměstnání, opatřit potvrzení o účasti na jednání, ověřování dokladů, sepisování pracovní smlouvy apod. Tato povinnost vyplývá pro zaměstnavatele.