38.		Odvolání žalovaného proti rozsudku
Krajský soud v Brně
prostřednictvím
Městského soudu v Brně 
Polní 39, 608 01 Brno 
K sp. zn. 10 C 30/2022
Žalobkyně:		Jana Králová, dat. nar. 1. 1. 1980, bytem: Jarní 11, 602 00 Brno
právně zastoupena	JUDr. Evou Bílou, advokátkou, se sídlem Brno, Josefská 1, PSČ 602 00
Žalovaný:		Antonín Král, IČ: 01121979, sídlem: Letní 11, 602 00 Brno
právně zastoupen	JUDr. Daliborem Slabým, advokátem, se sídlem Brno, Antonínská 1, PSČ 602 00
Odvolání žalovaného proti rozsudku
Městského soudu v Brně ze dne 20. 8. 2022, č.j. 10 C 30/2022 – 68
V Brně dne 1. 10. 2022
Dne 15. 9. 2022 bylo právní zástupkyni žalovaného doručeno písemné vyhotovení rozsudku Městského soudu v Brně ze dne 20. 8. 2022, č.j. 10 C 30/2022 – 68.
Soud v závěru svého rozhodnutí strany poučil o tom, že je možné proti rozsudku podat odvolání, a to do 15-ti dnů ode dne doručení rozsudku ke Krajskému soudu v Brně prostřednictvím Městského soudu v Brně.
Žalovaný tímto využívá svého práva a v zákonné lhůtě podává proti rozsudku Městského soudu v Brně ze dne 20. 8. 2022, č.j. 10 C 30/2022 – 68 odvolání, a to do výroku I., výroku II., výroku IV. a výroku V. 
Podání odvolání žalovaný odůvodňuje následovně:
I.
Napadeným rozsudkem soudu prvního stupně bylo částečně vyhověno podané žalobě a žalovanému uložena povinnost zaplatit žalobkyni částku ve výši 150 000,- Kč s úrokem z prodlení a nahradit žalobkyni náklady řízení k rukám právní zástupkyně žalobkyně.
Žalovaný nesouhlasí s výroky citovaného rozsudku a podává odvolání v souladu s ust. § 205 odst. 2 zákona č. 99/1963 Sb. občanský soudní řád v platném znění z důvodu:
–	uvedeného v ust. § 205 odst. 2 písm. b) občanského soudního řádu, tj. z důvodu, že soud prvního stupně nepřihlédl k odvolatelem tvrzeným skutečnostem nebo k jím označeným důkazům, 
–	uvedeného v ust. § 205 odst. 2 písm. e) občanského soudního řádu, tj. z důvodu, že soud prvního stupně dospěl na základě provedených důkazů k nesprávným skutkovým zjištěním,
–	uvedeného v ust. § 205 odst. 2 písm. g) občanského soudního řádu, tj. z důvodu, že rozhodnutí soudu prvního stupně spočívá na nesprávném právním posouzení věci. 
II.
Vady díla – nesprávná skutková zjištění, nepřihlédnutí k žalovaným tvrzeným skutečnostem
Žalovaný nadále odmítá, že by dílo provedl vadně. V době předání díla dílo žádné vady nevykazovalo. V době, kdy byl žalovaný na místě provádění stavebních prací naposledy, bylo vše v pořádku, přičemž by se muselo jednat o zjevné vady ihned zjistitelné žalobkyní i žalovaným. 
Žalobkyně průběžně provádění díla kontrolovala. Žalobkyně také dílo po částech přebírala a dle toho také zadávala další práce žalovanému. 
Žalovaný žalobkyní předložený znalecký posudek č. 111/2021 zpracovaný Ing. Janem Stavitelem považuje za nedostatečný. 
Žalobkyně neunesla důkazní břemeno ohledně skutečnosti, že dílo bylo provedeno vadně. 
III.
Reklamace vad díla – nesprávná skutková zjištění,
nesprávné právní posouzení věci
Žalovaný nesouhlasí se závěry soudu prvního stupně, že žalobkyně uplatnila řádně a včas vady díla u žalovaného. Soud prvního stupně uvádí, že k tomuto závěru dospěl na základě výpovědi žalobkyně a svědka – manžela žalobkyně. Ze samotné výpovědi žalobkyně ovšem nevyplývají žádné detaily k provedené reklamaci. Naopak žalobkyně se ani v rámci svého výslechu nedokázala vůbec vyjádřit k tomu, kdy reklamace byla učiněna a za jakých okolností. Žalobkyně je povinna prokázat řádnost a včasnost reklamace, což se dle žalovaného žalobkyni nepodařilo. 
Žalovaný má za to, že označované údajné vady nebyly uplatněny řádně a včas, tj. bez zbytečného odkladu poté, kdy je žalobkyně zjistila nebo při náležité pozornosti zjistit měla. 
IV.
Náklady řízení – nesprávné právní posouzení věci
Žalovaný zásadně nesouhlasí s rozhodnutím soudu o náhradě nákladů řízení. Žalobkyně nebyla plně úspěšná s podanou žalobou. Aplikace ust. § 142 odst. 3 občanského soudního řádu není na místě. Dle ust. § 142 odst. 3 občanského soudního řádu „I když měl účastník ve věci úspěch jen částečný, může mu soud přiznat plnou náhradu nákladů řízení, měl-li neúspěch v poměrně nepatrné části nebo záviselo-li rozhodnutí o výši plnění na znaleckém posudku nebo na úvaze soudu.“ Základní zásadou uplatňovanou v rozhodování o náhradě nákladů řízení, je zásada úspěchu ve věci. Jakékoliv jiné rozhodnutí o náhradě nákladů řízení by mělo být výjimečné a takto by k němu měl soud přistupovat. Takové rozhodnutí musí být také ze strany soudu náležitě odůvodněno. 
V.
S ohledem na všechny skutečnosti výše uvedené se žalovaný obrací na Krajský soud v Brně, aby jako soud odvolací zrušil rozsudek Městského soudu v Brně ze dne 20. 8. 2022, č.j. 10 C 30/2022 - 68 a věc vrátil soudu I. stupně k dalšímu řízení a rozhodnutí nebo, aby ve věci sám jednal a rozhodl tak, že zamítne žalobu v plném rozsahu. 
Antonín Král
zastoupen na základě plné moci JUDr. Daliborem Slabým, advokátem
Poznámka
Odvolání je řádným opravným prostředkem, jímž lze napadnout rozhodnutí vydané soudem prvního stupně. Dle ust. § 201 občanského soudního řádu účastník může napadnout rozhodnutí okresního soudu nebo rozhodnutí krajského soudu vydané v řízení v prvním stupni odvoláním, pokud to zákon nevylučuje. Podáním odvolání nastává tzv. odkladný účinek odvolání, což znamená, že dochází k odkladu právní moci napadeného rozhodnutí do doby, než o odvolání rozhodne odvolací soud.
V ust. § 202 občanského soudního řádu jsou vyjmenována rozhodnutí, kterých se týká výjimka ze zásady, že odvolání je přípustné proti každému rozhodnutí vydanému soudem prvního stupně. Dle tohoto ustanovení odvolání není přípustné proti vyjmenovaným usnesením (např. usnesení, kterým se upravuje vedení řízení nebo kterým byl účastník vyzván k doplnění žaloby nebo kterým byla připuštěna změna žaloby), která mají charakter dílčích procesních rozhodnutí. 
Jedinou výjimkou z obecné přípustnosti odvolání proti rozsudkům vydaným v prvním stupni jsou rozsudky v tzv. bagatelních věcech. Odvolání není přípustné proti rozsudku vydanému v řízení, jehož předmětem bylo v době vydání rozsudku peněžité plnění nepřevyšující 10 000 Kč, k příslušenství pohledávky se přitom nepřihlíží. Rozhodující je požadovaná výše plnění v době vyhlášení rozsudku. Pokud tedy žalobce původně žaloval o zaplacení částky převyšující 10 000 Kč, ale v průběhu řízení vzal žalobu částečně zpět v takovém rozsahu, že nově požadované plnění je nižší než 10 000 Kč, není odvolání přípustné. 
Odvoláním je možno napadnout pouze výrok rozhodnutí. Možnost požadovat prostřednictvím odvolání změnu nebo opravu důvodů rozhodnutí občanský soudní řád výslovně vylučuje.
Lhůta pro podání odvolání činí 15 dnů. Dle ust. § 204 občanského soudního řádu odvolání se podává do patnácti dnů od doručení písemného vyhotovení rozhodnutí u soudu, proti jehož rozhodnutí směřuje. Bylo-li vydáno opravné usnesení týkající se výroku rozhodnutí, běží tato lhůta znovu od právní moci opravného usnesení. Odvolání je podáno včas také tehdy, jestliže bylo podáno po uplynutí patnáctidenní lhůty proto, že se odvolatel řídil nesprávným poučením soudu o odvolání. Neobsahuje-li rozhodnutí poučení o odvolání, o lhůtě k odvolání nebo o soudu, u něhož se podává, nebo obsahuje-li nesprávné poučení o tom, že odvolání není přípustné, lze podat odvolání do tří měsíců od doručení. O prominutí zmeškání lhůty k odvolání rozhoduje soud prvního stupně.
Odvolání se podává zásadně u toho soudu prvního stupně, který vydal napadené rozhodnutí. Lze je však podat i u odvolacího soudu, který je k jeho projednání věcně a místně příslušný, a rovněž do protokolu u nepříslušného soudu prvního stupně.
V odvolání musí být vedle obecných náležitostí uvedených v ust. § 42 odst. 4 občanského soudního řádu uvedeno, proti kterému rozhodnutí směřuje, v jakém rozsahu se napadá, v čem je spatřována nesprávnost tohoto rozhodnutí nebo postupu soudu (odvolací důvod) a čeho se odvolatel domáhá (odvolací návrh). Výčet důvodů, jimiž lze napadnout rozhodnutí ve věci samé, je uvedený v ust. § 205 odst. 2 občanského soudního řádu. Dle tohoto ustanovení odvolání proti rozsudku nebo usnesení, jímž bylo rozhodnuto ve věci samé, lze odůvodnit jen tím, že
a)	nebyly splněny podmínky řízení, rozhodoval věcně nepříslušný soud prvního stupně, rozhodnutí soudu prvního stupně vydal vyloučený soudce (přísedící) nebo soud prvního stupně byl nesprávně obsazen, ledaže místo samosoudce rozhodoval senát,
b)	soud prvního stupně nepřihlédl k odvolatelem tvrzeným skutečnostem nebo k jím označeným důkazům, ačkoliv k tomu nebyly splněny předpoklady podle § 118b nebo § 175 odst. 4 části první věty za středníkem,
c)	řízení je postiženo jinou vadou, která mohla mít za následek nesprávné rozhodnutí ve věci,
d)	soud prvního stupně neúplně zjistil skutkový stav věci, neboť neprovedl navržené důkazy potřebné k prokázání rozhodných skutečností,
e)	soud prvního stupně dospěl na základě provedených důkazů k nesprávným skutkovým zjištěním,
f)	dosud zjištěný skutkový stav neobstojí, neboť tu jsou další skutečnosti nebo jiné důkazy, které nebyly dosud uplatněny (§ 205a),
g)	rozhodnutí soudu prvního stupně spočívá na nesprávném právním posouzení věci.

§ 204 zákona č. 99/1963 Sb.,
občanský soudní řád
(1)	Odvolání se podává do patnácti dnů od doručení písemného vyhotovení rozhodnutí u soudu, proti jehož rozhodnutí směřuje. Bylo-li vydáno opravné usnesení týkající se výroku rozhodnutí, běží tato lhůta znovu od právní moci opravného usnesení.
(2)	Odvolání je podáno včas také tehdy, jestliže bylo podáno po uplynutí patnáctidenní lhůty proto, že se odvolatel řídil nesprávným poučením soudu o odvolání. Neobsahuje-li rozhodnutí poučení o odvolání, o lhůtě k odvolání nebo o soudu, u něhož se podává, nebo obsahuje-li nesprávné poučení o tom, že odvolání není přípustné, lze podat odvolání do tří měsíců od doručení.
(3)	O prominutí zmeškání lhůty k odvolání rozhoduje soud prvního stupně.
Náležitosti odvolání
§ 205 zákona č. 99/1963 Sb.,
občanský soudní řád
(1)	V odvolání musí být vedle obecných náležitostí (§ 42 odst. 4) uvedeno, proti kterému rozhodnutí směřuje, v jakém rozsahu se napadá, v čem je spatřována nesprávnost tohoto rozhodnutí nebo postupu soudu (odvolací důvod) a čeho se odvolatel domáhá (odvolací návrh).
(2)	Odvolání proti rozsudku nebo usnesení, jímž bylo rozhodnuto ve věci samé, lze odůvodnit jen tím, že
a)	nebyly splněny podmínky řízení, rozhodoval věcně nepříslušný soud prvního stupně, rozhodnutí soudu prvního stupně vydal vyloučený soudce (přísedící) nebo soud prvního stupně byl nesprávně obsazen, ledaže místo samosoudce rozhodoval senát,
b)	soud prvního stupně nepřihlédl k odvolatelem tvrzeným skutečnostem nebo k jím označeným důkazům, ačkoliv k tomu nebyly splněny předpoklady podle § 118b nebo § 175 odst. 4 části první věty za středníkem,
c)	řízení je postiženo jinou vadou, která mohla mít za následek nesprávné rozhodnutí ve věci,
d)	soud prvního stupně neúplně zjistil skutkový stav věci, neboť neprovedl navržené důkazy potřebné k prokázání rozhodných skutečností,
e)	soud prvního stupně dospěl na základě provedených důkazů k nesprávným skutkovým zjištěním,
f)	 dosud zjištěný skutkový stav neobstojí, neboť tu jsou další skutečnosti nebo jiné důkazy, ...